Philologia je naučno-stručni časopis koji su pokrenuli nastavnici i saradnici Filološkog fakulteta Univerziteta u Beogradu. Cilj časopisa jeste da podstiče teorijski i empirijski istraživački rad u domenu nauke o jeziku i književnosti, kulturnih studija kao i srodnih naučnih disciplina. Radovi objavljeni u časopisu prošli su postupak dvostrukog, anonimnog recenziranja. U časopisu se objavljuju radovi na engleskom, francuskom, nemačkom, ruskom, italijanskom, španskom, srpskom jeziku. Časopis izlazi jedanput godišnje i indeksira se u bazama DOAJ, EBSCO, ERIH PLUS, MIAR i MLA Bibliography. Časopis nosi kategoriju M52 (časopis nacionalnog značaja). Poziv za prijem radova otvoren je tokom cele godine.
Sva prava zadržana (c) 2025 Philologia https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Nenad Tomović, Jezici u kontaktu: engleski i srpski
DIDACTICS OF SPECIALISED TRANSLATION – FROM MEMORISATION TO CONTEXTUAL LEARNING
Ovaj rad razmatra ključne izazove u didaktici stručnog prevođenja i predlaže integrisani model nastave koji povezuje teorijsko znanje, kontekstualizovano usvajanje terminologije i sistematsku primenu specijalizovanih korpusa. U tradicionalnoj univerzitetskoj praksi i dalje preovlađuje pristup zasnovan na memorisanju izolovanih termina i učenju terminologije u formi glosara, pri čemu ostaju zanemareni polisemija, kolokacione veze, pragmatičke funkcije termina i širi semantički okvir u kojem se oni koriste. Takav reduktivan pristup dovodi do toga da studenti prepoznaju termin na površinskom nivou, ali ga u prevodilačkoj praksi ne umeju adekvatno primeniti, naročito u pravno-institucionalnom diskursu Evropske unije, koji zahteva preciznost, ustaljenu terminologiju i funkcionalnu usklađenost. Metodologija obuhvata komparativnu analizu, ATA okvir za procenu grešaka i rad sa dvojezičnim korpusima. Studentski prevodi analizirani su segment po segment, u poređenju sa izvornim tekstovima i odgovarajućim prevodima iz Evroteke, što je omogućilo jasno uočavanje terminoloških, semantičkih i stilskih odstupanja. ATA okvir obezbedio je objektivno i konzistentno kategorizovanje grešaka u smislu prenosa značenja, upotrebe terminologije, idiomatske prirodnosti i funkcionalne adekvatnosti, dok je Evroteka poslužila kao empirijski izvor potvrđenih kolokacija, frazeologije i prevodilačkih obrazaca karakterističnih za pravni diskurs EU. Rezultati pokazuju naglašen raskorak između studentskog teorijskog znanja o datom terminu i njihove sposobnosti da ga pravilno inkorporiraju u autentičan kontekst. Najčešće greške uključuju doslovna tumačenja polisemičnih termina, interferenciju lažnih prijatelja, neadekvatne pravne formulacije i pogrešna razumevanja ključnih koncepata, poput „nadležnosti”, „ovlašćenja” i „sprovođenja”. Rad zaključuje da uspešna nastava stručnog prevođenja mora biti zasnovana na dinamički integrisanom modelu koji spaja teoriju, vođenu praksu i korpusnu analizu, uz jasne i transparentne kriterijume vrednovanja u skladu sa profesionalnim standardima.
Studije prevođenja / Translation Studies
“THERE ARE AMERICANS CROPPING UP EVERYWHERE”: AMERICAN CHARACTERS IN THE BRITISH ACADEMIC NOVELS IN THE SECOND HALF OF THE 20th CENTURY
Ovaj rad analizira kako su prikazani likovi Amerikanaca u britanskom akademskom romanu u drugoj polovini 20. veka. Iako su tipski likovi uobičajeni u univerzitetskim romanima, prikaz likova Amerikanaca u ovom žanru nije analiziran u stručnoj literaturi. Ovaj period je posebno zanimljiv jer je odnos Velike Britanije i SAD postao složeniji zbog sve veće britanske zavisnosti od Sjedinjenih Država. Glavni cilj ovog rada jeste da se prepozna da li postoje sličnosti u prikazima likova Amerikanaca u ovom žanru i da li takav opis predstavlja odraz odnosa između ove dve države. Ovaj rad je analizirao četiri britanska akademska romana: Prema zapadu Malkoma Bredberija, Britanski muzej propada i Zamena mesta: Priča o dva kampusa Dejvida Lodža i Zanesenost: Viteška pripovest u prozi i stihu A. S. Bajat. Ovi romani su odabrani zbog svog značaja u žanru akademskog romana i zato što imaju bitne likove koji su Amerikanci. Analiza je otkrila da likovi Amerikanaca imaju mnogo sličnosti i da odražavaju strah Britanaca od američke dominacije i prevlasti. Analizirani likovi često su prikazani kao da žele da poseduju Britansku kulturu, na ovaj ili onaj način. Takvi prikazi mogu se tumačiti kao potvrda moći koju ima britanska kultura jer podrazumeva da Amerikanci mogu unaprediti svoju kulturu tako što će prisvojiti britansku. Međutim, na ovaj način se opet ističe strah od SAD i moći koju ova država ima nad Velikom Britanijom. Ovi zaključci mogu pomoći u razumevanju likova Amerikanaca u žanru akademskog romana i kako je njihov prikaz bio pod uticajem političkih, ekonomskih i društvenih okolnosti u drugoj polovini 20. veka.
STIGMA I IZOLACIJA PACIJENATA OBOLELIH OD HANSENOVE BOLESTI U JAPANSKOJ KNJIŽEVNOSTI KROZ ANALIZU ROMANA SLATKA PASTA OD PASULJA DURIJANA SUKEGAVE
Ovaj rad analizira teme stigmatizacije i izolacije povezane sa društvenim odnosom prema lepri, odnosno Hansenovoj bolesti u Japanu, s posebnim naglaskom na njenu književnu reprezentaciju u romanu Slatka pasta od pasulja Durijana Sukegave. Lepra, istorijski obeležena snažnom društvenom stigmom i sistematskim institucionalnim odvajanjem obolelih, zauzima posebno mesto u japanskoj kulturnoj i književnoj tradiciji. Zbog vidljivih telesnih promena i trajnih ožiljaka, bolest je poprimila simboličko značenje povezano s nečistoćom, božanskom kaznom i moralnom okaljanošću, što je produbilo fizičku i društvenu marginalizaciju obolelih. Ovakva predstava dodatno je učvršćena kroz biblijski pojam tsara’ath, koji se prevodi kao „nečistoća”, naglašavajući ideju da su oboleli istovremeno telesno i moralno odbačeni. Tokom 20. veka u Japanu, oboleli su decenijama bili prisilno izolovani u leprozarijume, što je trajno oblikovalo javnu percepciju bolesti i doprinelo ukorenjivanju društvenih predrasuda. U tom kontekstu, analiza lika Tokue u romanu Slatka pasta od pasulja pokazuje kako književnost reflektuje iskustva pojedinaca koji su čitav život proveli na marginama društva. Tokuin narativ otkriva dugoročne psihološke posledice izolacije, ali i mogućnost preobražaja odnosa prema bolesti kroz empatiju, solidarnost i razumevanje. Kombinujući književnu analizu i istorijske uvide, rad ispituje način na koji se fikcija i stvarnost prepliću u prikazu društvene stigme lepre, naročito u japanskom kontekstu u kojem su oboleli često prikazivani kao emocionalno i fizički udaljeni likovi. Sukegavin roman nudi savremeni pogled na ovu temu, ukazujući na mogućnost prevazilaženja barijera i transformisanja predrasuda. Na taj način, lepra se u književnoj reprezentaciji preoblikuje iz simbola društvene izolacije u simbol ljudske otpornosti. Analiza ističe uticaj stigme na lični identitet, emocionalnu stabilnost i potragu za prihvatanjem, doprinoseći savremenom razumevanju bolesti kao složenog fenomena koji obuhvata fizičke, psihološke i društvene dimenzije ljudskog iskustva.
VOJVODINA HUNGARIANS IN THE DIGITAL AGE: THE OUTCOMES OF MULTILINGUALISM AND DIGITAL NATIVENESS AND THEIR EFFECT ON LINGUISTIC PRACTICES
U izrazito višejezičnom kontekstu Vojvodine, ova studija ispituje odnos između digitalne nativnosti i transjezičkih praksi, kao i varijacije u jezičkim izborima i stavovima mladih vojvođanskih Mađara u zavisnosti od stepena digitalne nativnosti. Istraživanje je zasnovano na kvantitativnom pristupu, pri čemu je onlajn upitnik distribuiran putem društvenih mreža (Facebook, Reddit i Instagram). Analiza obuhvata stratifikovani slučajni uzorak od 600 vojvođanskih Mađara, a korišćena je adaptirana verzija testa digitalne nativnosti koji su razvile Helsper i Ejnon (Helsper/Eynon 2010), sa ciljem da se prikupe podaci o digitalnim navikama, medijskoj izloženosti i jezičkim praksama ispitanika. Rezultati pokazuju da različiti nivoi izloženosti tehnologiji, jezicima i medijima značajno utiču na jezičke izbore i stavove prema transjezičkim praksama. Jedan od ključnih nalaza ukazuje na jasan starosni obrazac: samopouzdanje u pogledu digitalnih i internet veština postepeno opada sa godinama. Dok stariji ispitanici u većoj meri dolaze u kontakt sa mađarskim i srpskim jezikom, mlađe generacije pokazuju znatno viši nivo samopouzdanja u digitalnim kompetencijama, kao i intenzivniju izloženost engleskom jeziku u onlajn medijskom prostoru. Kada je reč o kreiranju i konzumiranju sadržaja, uočava se izražen i postepen pad upotrebe srpskog jezika sa porastom digitalnog samopouzdanja, dok se, nasuprot tome, upotreba i deljenje sadržaja na engleskom jeziku povećavaju sa višim nivoima digitalne nativnosti. Razlike u stavovima prema transjezičkim praksama dodatno ukazuju na to da digitalni izvorni govornici pokazuju veću otvorenost i fleksibilnost u odnosu na digitalne imigrante. Ova otvorenost može se povezati sa dinamičnom i višejezičnom prirodom digitalnih platformi koje digitalni izvorni govornici redovno koriste, a na kojima su fluidne jezičke prakse široko rasprostranjene i društveno prihvaćene. Studija ističe ključnu ulogu digitalnih kompetencija u oblikovanju jezičkog repertoara pripadnika manjinskih zajednica i ukazuje na to da prihvatanje transjezičkih praksi u digitalnim prostorima može pozitivno doprineti vidljivosti, prilagodljivosti i dugoročnom očuvanju vojvođanskog mađarskog jezika.
Primenjena lingvistika / Applied Linguistics
MODALITY IN DISCOURSE ON EDUCATION FOR SUSTAINABLE DEVELOPMENT: AN ANALYSIS OF RESEARCH ARTICLE ABSTRACTS
U radu polazimo od pretpostavke da apstrakti istraživačkih članaka (AIČ) sami po sebi čine odvojen žanr, koji se karakteriše nizom specifičnih karakteristika, uključujući i različite manifestacije modala u engleskom jeziku. Iako postoji solidan korpus istraživanja o modalnosti u AIČ, na primer, u „tvrdim naukama”, naučna istraživanja o modalnosti u AIČ u diskursu o obrazovanju za održivi razvoj (OOR) nisu dovoljno zastupljena u literaturi. U svetlu toga, cilj ovog rada je da istraži modalnost u korpusu AIČ o OOR. Korpus se sastojao od 200 AIČ objavljenih u časopisu Journal of Teacher Education for Sustainability (JTES), jednom od vodećih časopisa u oblasti OOR. Korpus je analiziran kvantitativno kako bi se identifikovali i kvantifikovali tzv. centralni modalni glagoli – can, could, may, might, must, shall, should, will i would. Analiza korpusa sprovedena je uz pomoć kompjuterskom programa AntConc (Anthony 2022), koji je izračunao ukupan broj gore pomenutih centralnih modala po svesci časopisa. Nakon toga, korišćen je SPSS (IBM 2011) kako bi se izračunale srednje vrednosti i standardne devijacije centralnih modala u korpusu. Rezultati istraživanja pokazuju da su can i should najčešći centralni modali u korpusu, a njihova upotreba je u narednom koraku analizirana uz pomoć teorijskog pristupa modalnosti koji je formulisao Palmer (1990), koji je predložio sledeće tipove modalnosti: (i) deontičku, (ii) dinamičku i (iii) epistemičku. Utvrđeno je da je can povezan pretežno sa dinamičkom modalnošću, dok je should u vezi sa epistemičkom. Rezultati ukazuju na niz lingvodidaktičkih implikacija koje bi mogle biti korisne akademskim autorima koji objavljuju istraživačke članke u časopisima iz oblasti OOR. Iz analize proizilazi da korišćenjem modala should može da se stekne utisak pažljivog, obzirnog i neasertivnog akademskog autora, čiji se ton odlikuje ograđivanjem. Korišćenjem can kao dinamičkog modala mogu se predstaviti i opisati konkretni akciono orijentisani odgovori na sprovođenje praksi vezanih za OOR. Rezultati dobijeni analizom mogu biti od pomoći akademskim početnicima i autorima postdiplomcima u pripremi efektnog i objavljivog AIČ u oblasti OOR.
TREĆI GLAS: RODNA PERFORMATIVNOST I JEZIČKA REDISTRIBUCIJA AUTORITETA U PREDSEDNIČKOJ DEBATI U SAD
Ovaj rad analizira predsedničku debatu između Kamale Haris i Donalda Trampa iz septembra 2024. godine iz perspektive kritičke analize diskursa, s fokusom na rodno obeležene stilove komunikacije i performativnost autoriteta. Cilj je da se ispita kako hibridizacija „muških“ i „ženskih“ diskurzivnih resursa doprinosi uspostavljanju i preraspodeli političke moći. Debata se posmatra kao visoko ritualizovan politički diskurs u kojem se, uz ideološke suprotnosti, ispoljavaju i rodno uslovljeni obrasci moći. Analiza je sprovedena na transkriptu debate kroz tri faze: (1) identifikaciju rodno obeleženih jezičkih strategija prema teorijskim okvirima Lakoff (1975) i Tannen (1990); (2) pragmatičku interpretaciju segmenata radi utvrđivanja njihove funkcije u konstrukciji autoriteta, uz fokus na kombinovanje „muških“ i „ženskih“ govornih modela; (3) tematsku sintezu u kojoj su prepoznati obrasci reprodukcije, zaobilaženja i transformacije rodnih očekivanja. Rezultati pokazuju da Kamala Haris uspešno kombinuje asertivne i empatične strategije, čime gradi hibridni model političkog govora. Korišćenjem direktnih optužbi, imperativa i prekidanja sagovornika ona preuzima kontrolu nad tokom debate, dok narativnim i emotivnim apelima gradi kredibilitet zasnovan na bliskosti s publikom. Ključ njenog retoričkog uspeha leži u fleksibilnosti i sposobnosti prilagođavanja diskurzivnih resursa kontekstu i komunikacionim ciljevima. Analiza sugeriše da moć u savremenom političkom diskursu ne proizlazi iz pripadnosti jednom rodnom registru, već iz sposobnosti njihove strateške kombinacije i manipulacije. Rod se tako pokazuje kao dinamičan, instrumentalni repertoar retoričkih sredstava, a ne fiksna kategorija identiteta. Ovakav pristup doprinosi redefinisanju pojmova autoriteta, liderstva i legitimiteta u savremenoj političkoj komunikaciji, nudeći nove uvide u proučavanje rodne performativnosti i političke retorike.
EXAMINING CONCEPTUAL METAPHOR IN THE LEGAL DISCOURSE OF THE EU ACQUIS
U ovom radu se analiziraju pojmovne metafore u malom specijalizovanom korpusu koji sačinjavaju tri pravna akta iz pravnih tekovina EU: po jedna uredba, direktiva i odluka. U radu se dovodi u pitanje ustaljena pretpostavka da u pravnom diskursu nema figurativnog jezika, tako što se pokazuje da su pojmovne metafore neodvojiv i funkcionalan element pravnih tekstova. Istraživanje se zasniva na teoriji pojmovne metafore, koju su uveli Lejkof i Džonson (Lakoff/Johnson 2003), a koja razlikuje tri glavna tipa metafora – strukturne, orijentacione i ontološke – pri čemu se utvrđuje u kojoj meri je svaki od ovih tipova zastupljen u korpusu. Za identifikaciju metaforičkih izraza i njihovih natkriljujućih preslikavanja korišćene su dve komplementarne metode: Procedura za identifikaciju metafora (MIP), koju je razvila grupa naučnika Pragglejaz (Pragglejaz Group 2007), i Stenova metoda koja se sastoji iz pet koraka (Steen 1999), a koja otkriva pojmovna preslikavanja prema modelu CILJNI DOMEN JE IZVORNI DOMEN. Pojedinačna analiza odabranih primera prikazana je u formatu koji je takođe predložila grupa Pragglejaz (Pragglejaz Group 2007). Rezultati potvrđuju da sva tri tipa metafora prožimaju analizirane pravne tekstove. Ontološke metafore su najzastupljenije, pri čemu se najviše ponavljaju metafore sa izvornim domenom SADRŽATELJ i POSEDOVANJE, kao i brojne metafore koje proizlaze iz personifikacije. Strukturne metafore su takođe široko zastupljene u sva tri pravna akta, a najčešće preslikavanje je DONOŠENJE ZAKONA JE PUTOVANJE. Orijentacione metafore se javljaju ređe, pre svega kroz preslikavanja PODREĐENO JE DOLE i VIŠE JE GORE. Mnogi metaforički izrazi se ponavaljaju u više pravnih akata, pri čemu se pojmovi iz izvornog domena preslikavaju na niz različitih pojmova iz ciljnog domena. U korpusu je identifikovano ukupno 35 preslikavanja, od kojih većina spada u konvencionalne metafore. Reč under je najčešća metaforički upotrebljena reč u korpusu. Ova analiza potvrđuje da pravni jezik obiluje metaforički upotrebljenim izrazima, što dovodi do širokog spektra pojmovnih metafora sva tri tipa, koje imaju važnu ulogu u strukturiranju pravnog značenja i u konceptualizaciji apstraktnih pravnih principa unutar zakonodavnog okvira EU.
PROCESSING OF GENDER NEUTRAL NOUNS (EPICENA): TESTING THE COGNITIVE RELEVANCE OF SYNTACTIC AND SEMANTIC AGREEMENT OF SERBIAN EPICENE NOUNS ENDING IN -ICA IN DIFFERENT SYNTACTIC ENVIRONMENTS USING ACCEPTABILITY JUDGEMENT MEASURES
Cilj ove psiholingvističke studije je proučavanje procesuiranja kongruencije roda epicena (imenica nedefinisanog roda) u srpskom jeziku. Epicene u srpskom jeziku podržavaju dve paradigme slaganja (kongruencije), semantičku i sintaksičku. Naime, imenica epicena kao što je tvrdica sa sebi pridruženim atributom se može slagati semantički, tj. po muškom rodu (naporni tvrdica, m.rod), ili sintaksički (gramatički), tj. po ženskom rodu (naporna tvrdica, ž.rod). Takođe, radni glagolski pridev kao deo složenog glagolskog vremena perfekta će u srpskom jeziku dozvoliti obe kongruentske paradigme u slučaju slaganja sa epicenama (Tvrdica je nerado kupio, m.rod / kupila, ž.rod kartu za gradski autobus.). U okviru ovog rada, koristeći Likertovu skalu kao metod istraživanja, proučavaju se razlike u preferencama između dve gorepomenute paradigme kongruencije. Kako bi se eliminisao uticaj sintaksične udaljenosti na izbor između ovih dveju paradigmi, maternjim govornicima su prikazani stimulusi koji uključuju slaganje imenice sa pridruženim atributom (unutarsintagmatsko slaganje), imenice sa radnim glagolskim pridevom (izvansintagmatsko slaganje), i imeničkim predikativom (izvansintagmatsko slaganje). Krajnji cilj rada je, naime, procena prednosti koju maternji govornici pripisuju semantičkom ili sintaksičkom obrascu kongruencije u različitim sintaksičkim okruženjima, kao i potvrđivanje ili opovrgavanje validnosti Korbetove hijerarhije kongruencije (Corbett 2006b) kod epicena. Analiza podataka je ukazuje da, iako je većina ispitanika prednost davala sintaksičkoj paradigmi slaganja u svim prezentovanim sintaksičkim okruženjima, u izboru između ova dva tipa kongruencije postoji izvesna sistematičnost, čime se donekle implicira validnost hijerarhije kongruencije.
Sva prava zadržana (c) 2024 Philologia https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Robert Lecker (ed.), Do You Want to Be Happy and Write?: Critical Essays on Michael Ondaatje. Quebec: McGill-Queen’s University Press, 2023, pp. 488.
La réception des romans d’Elsa Triolet dans l’hebdomadaire Les Lettres françaises (1957-1968)
Књижевно уметнички часопис Француска књижевност у свом дугом постојању објављивао је и књижевну критику. Пажња је изразито била усмерена и на дела аутора и ауторки који су овај часопис стварали и у њему објављивали своје текстове. Зато ћемо ми у нашем раду представити рецепцију романа ауторке Елзе Триоле у овом часопису између 1957–1968 односно од објављивања њеног култног романа Le Monument (1957) Споменик који је прекретница у њеном раду и политичкој мисли па све до њених последњих текстова које је ова ауторка објавила пред смрт. Показаћемо да су књижевни критичари били заинтересовани за дела Елзе Триоле, да су их ценили и различито интерпретирали, да су у њеним текстовима видели одређену уметничку непролазну вредност. Представићемо такође и начин на који су романи ове ауторке интерпретирани у датом историјском и политичком контексту. Објаснићемо које теме из њених текстова су критичарима биле занимљиве за анализу и напослетку важност ових текстова за епоху у којој су настали и за савремене, данашње, читаоце.
The Mannequin as an Active Agent: Decentered Subjectivity in Ian McEwan’s “Dead as They Come”
Priča Ijana Makjuana „Mrtva koliko to može biti“ besprekorno oslikava aktivan i prkosan objekat, izmeštajući subjekta iz centra, čime otvara put za razgradnju antropocentrizma. Iako je ova kratka priča ispitivana iz perspektive orijentisane ka subjektu, kritičari nisu posvetili mnogo pažnje njenim aspektima orijentisanim ka objektu. Stoga će ovaj rad, oslanjajući se na terminologiju objektno orijentisane ontologije (OOO), pokušati da analizira lutkinu subverzivnu i neposlušnu prirodu, koja prkosi antropocentričnom poretku i stvarnosti. Teorije iz oblasti OOO Grejama Harmana i Bila Brauna činiće teorijsku potporu ovog rada. Biće izneta tvrdnja da se antropocentrična dominacija postepeno urušava kako glavna oruđa koje antropos ima na raspolaganju, konkretno jezik i davanje imena, ne uspevaju da mu pomognu da kontroliše i poseduje ono neljudsko. Krajnji, fatalni udarac mu se zadaje kada izgubi razum i moć rasuđivanja, čime iz subjektivnosti propada u ambis ludila i bezumlja, što označava potpuno uništenje antropocentrizma.
Princip ili Ferdinand? Mori Ogai o početku Prvog svetskog rata
Cilj ovog rada je da predstavi novu interpretaciju pesme „Jedan čovek“ japanskog pisca Morija Ogaija (1862-1922), koja za temu ima ubistvo Franca Ferdinanda koje je počinio Gavrilo Princip i početak Prvog svetskog rata. Ova pesma tumačena je kao Ogaijevo neodobravanje Principovog postupka. Međutim, bližom analizom Ogaijevih aluzija došli smo do zaključka da Ogai ne iskazuje neodobravanje prema Principu, već prema Francu Ferdinandu. Ovaj rad iznosi tezu da se ova pesma ima tumačiti u okviru Ogaijevog „otklona od Evrope“ u stvaralaštvu, te da se taj otklon desio upravo kao posledica Prvog svetskog rata. U isto vreme, ovaj rad pokazuje značaj izučavanja Ogaijevog stvaralaštva na klasičnom kineskom jeziku, koje je do sada skoro zanemarivano, i ukazuje da nam na činjenicu da uvid u ovaj deo njegovog stvaralaštva može pružiti nove podatke tamo gde njegova dela na vernakularnom japanskom jeziku to ne čine.
Logoreja u pesničkoj zbirci Branislava Petrovića Moć govora
U medicinskoj terminologiji reč „logoreja” označava poremećaj preteranog i nekontrolisanog pričanja, dok se u svakodnevnom govoru često koristi kao sinonim za raspričanost ili brbljanje. U ovom radu pokušaćemo da naznačimo kakvo značenje logoreički princip dobija u prvoj pesničkoj zbirci Branislava Petrovića. S obzirom na to da je termin nastao od antičkih reči koje u doslovnom prevodu znače „tok reči”, utvrdićemo privileguje li Petrović poziciju pesnika služeći se načelom logoreje. Autor oblikuje pesnički govor kao slobodni asocijativni verbalni tok, uz brojne neologizme i ponavljanja, formirajući začudne morfosintaksičke konstrukcije, pri čemu je formalna inventivnost praćena brojnim metalirskim i metajezičkim pretpostavkama. Pesnik i samo govorenje posmatra kao čin čiste kreacije; ne peva se nužno i isključivo o književnosti kao umetnosti reči već o ekskluzivno ljudskoj moći verbalnog izražavanja, moći govora, koja biva slavljena upravo upotrebom, praktikovanjem i potenciranjem.
U radu se, analizom četiri reprezentativne pripovetke Radoja Domanovića (Vođa, Danga, Ukidanje strasti i Mrtvo more), markiraju neke od ključnih tačaka celokupne njegove poetike i predočavaju neke od osnovnih karakteristika epohe realizma. Stacioniranjem Domanovićevog alegorijsko-satiričnog stvaralaštva u epicentar realističke periode oslikava se sociopolitički proscenijum tadašnje Srbije i kritikovane vladajuće partiture (dinastije Obrenović i Srpske radikalne stranke, na čelu sa Nikolom Pašićem), sa težnjom da se iznađu, i što podrobnije ispitaju državne boljke – građa Domanovićevih satira. Iz svake od navedenih pripovedaka izdvojeno je po jedno ključno mesto: paraboličnost Vođe, karnevalizacijski potencijal u Dangi, religiozni podtekst Ukidanja strasti i romaneskna epizodičnost u Mrtvom moru – kako bi se ukazalo na širok dijapazon Domanovićevih spisateljskih potpupaka.
Factors Influencing Method Choices of EFL Teachers in Mauritania: A Reflective Perspective
Ovaj rad bavi se faktorima koji utiču na izbor nastavnih metoda stranih nastavnika EFL-a u Mauritaniji. U fokusu ove studije su nastavnicima engleskog jezika čiji je maternji ili drugi jezik engleski i koji su predavali ili trenutno predaju EFL u Mauritaniji. Glavni ciljevi ovog rada su da se identifikuju faktori koji utiču na izbor nastavnih metoda kod nastavnika, kao i da se ispita uticaj njihove obuke (kako početne obuke tako i kasnijeg stručnog usavršavanja), refleksije nastavnika, zemlje porekla i kvalifikacije nastavnika. Podaci su prikupljeni korišćenjem upitnika i intervjua, koji su potom analizirani kvalitativnom metodom sa fokusom na tematsku analizu interpretacije podataka. Rezultati su otkrili da više faktora značajno utiče na izbor nastavnih metoda. Ovi faktori se mogu klasifikovati u sledeće kategorije: (1) faktori koji se odnose na učenike, (2) okruženje u učionici, (3) faktori koji se odnose na čas, (5) faktori koji se odnose na nastavnika i njegovu refleksivnu nastavu i (6) ) drugi faktori, koji uključuju (a) kulturu (b) jezičku raznolikost, (c) uslove rada i (d) očekivanja administracije.
Using a Bilingual (English-French) Teaching Method to Aid L3 French Vocabulary Learning
Bilingvalne osobe poseduju veće iskustvo, kao i drugačije strategije i jezičku svest u odnosu na svoje monolingvalne vršnjake (Cenoz/Ulrike 2000). Uprkos ovoj prednosti, te sposobnosti često ostaju nedovoljno iskorišćene u obrazovnom okruženju. Da bi se ispravio ovaj nedostatak, razvijen je dvojezični nastavni materijal koji se posebno fokusira na francuski vokabular. Materijal podstiče učenike da aktivno upoređuju engleski i francuski jezik, omogućavajući im na taj način da se oslone na sličnosti i razlike između ova dva jezika. Takav uporedni pristup ne poboljšava samo njihovo razumevanje francuskog, već i pospešuje njihovo znanje engleskog jezika. Efikasnost ovog pristupa ocenjena je putem post-testova. Učesnici su ocenjeni posle mesec dana nastave, a zatim i tri meseca kasnije, kako bi se procenili neposredni rezultati i dugoročno zadržavanje naučenog vokabulara. Rezultati su bili jasni: eksperimentalna grupa, koja je koristila dvojezični nastavni materijal, pokazala je znatno bolje zadržavanje i usvajanje vokabulara trećeg jezika (L3) u poređenju sa kontrolnom grupom. Ovo je važilo i za period neposredno posle nastave ali i na duži rok, što sugeriše da uključivanje dvojezičnih strategija u nastavu može dovesti do efikasnijih rezultata u učenju jezika. Korišćenjem inherentnih prednosti koje dvojezični ljudi imaju, obrazovni sistemi mogu bolje podržati usvajanje jezika, što koristi učenicima kako u njihovim trenutnim studijama, tako i u njihovom širem jezičkom razvoju.
Priručnici inostranih univerziteta i zavoda u nastavi srpskog kao stranog jezika nakon Drugog svetskog rata
U radu se analiziraju inostrani digitalni bibliotečki fondovi u potrazi za priručnicima koji su objavljeni u periodu nakon Drugog svetskog rata sa ciljem stvaranja jedinstvenog registra onih priručnika koji dosada nisu našli svoje mesto u bibliografijama radova, ali i sagledavanja njihovog mesta i uloge u tadašnjoj nastavi srpskog kao stranog jezika. Korišćena je metoda teorijske analize sa tehnikom analize sadržaja. Rezultati istraživanja su nam pokazali da se period sedamdesetih, osamdesetih i devedesetih godina XX veka može smatrati najproduktivnijim na polju kreiranja i objavljivanja udžbeničkog materijala. Osim udžbenika i gramatika, kao najvažnijim jedinicama udžbeničkog kompleta, poseban značaj pridavan je objavljivanju različitih vrsta rečnika sa priručničkom ulogom – slikovnih rečnika, rečnika (raz)govornog jezika i rečnika najfrekventnijih reči i izraza, koji su se odlikovali specifičnim didaktičkometodičkim oblikovanjem. Mahom su publikovani na zapadnoevropskim i američkim univerzitetima, zavodima i školama za potrebe realizacije nastave na kursevima srpskohrvatskog kao stranog jezika, ali ima i onih koji su bili namenjeni putnicima kroz srpske krajeve koji su želeli da se sporazumeju sa domicilnim srpskim stanovništvom.
An Ecolinguistic Approach to the Framing of King Charles III’s Climate Change-Related Activities by the Leading American and British Media
Oslanjajući se na ekolingvistički pristup medijskom uokviravanju klimatskih promena (Norton/Hulme 2019), članak predstavlja rezultate studije kojom autor nastoji da identifikuje, analizira i tumači način na koji mejnstrim američki i britanski masovni mediji predstavljaju aktivnosti u vezi sa klimatskim promenama kralja Čarlsa III, vladajućeg britanskog monarha, poznatog po svom aktivnom stavu o klimatskim pitanjima. Pored ekolingvističkog okvira, metodologija u studiji se zasniva na interpretaciji uokviravanja medijskog diskursa. Rad nastoji da (i) identifikuje medijske okvire u izveštavanju američkih i britanskih medija o aktivnostima kralja Čarlsa III u vezi sa klimatskim promenama i (ii) da razmotri te okvire kroz prizmu ekolingvističkog pristupa koji postuliraju Norton i Hulme (2019). Rezultati analize pokazuju da su vodeći američki i britanski masovni mediji uokvirili aktivnosti kralja Čarlsa III u vezi sa klimatskim promenama kroz sličan skup okvira, poput sledećih (i) zagovornik ublažavanja klimatskih promena, (ii) izazov da budemo neutralni po pitanju klimatskih promena, (iii) akcija u vezi sa klimatskim promenama, (iv) novac za borbu protiv klimatskih promena (v) obnovljiva energija i (vi) održivost.
Minorities in the Digital Space: Vojvodina Hungarians’ Digital Presence, Language Choices, and Language Use Online
U radu se istražuje upotreba digitalnih medija i tendencije koje se tiču upotrebe jezika kod mađarske manjine u Vojvodini, što pruža uvid u njihovo učešće u digitalnim prostorima, u njihove jezičke preferencije i faktore koji utiču na njihov izbor jezika kako „onlajn“ tako i „oflajn“. Kroz niz istraživačkih pitanja, rad ima za cilj da identifikuje obim digitalne uključenosti i angažovanja vojvođanskih Mađara, kako koriste svoje jezike u onlajn i oflajn okruženju, kao i ulogu koju digitalni prostori imaju za njih kao manjinu. Rezultati ukazuju na to da, premda vojvođanski Mađari redovno konzumiraju digitalne medije i razne sadržaje na internetu na mađarskom, srpskom i engleskom jeziku, oni nisu preterano aktivni u kreiranju onlajn sadržaja. Dok mađarski ostaje dominantan u komunikaciji licem u lice, engleski neznatno nadmašuje mađarski u konzumiranju onlajn sadržaja. Pored toga, mlađi učesnici su pokazali jače digitalno prisustvo i skloniji su višejezičnom mešanju jezika. Uprkos izazovima, učesnici izražavaju podršku višejezičnosti i prepoznaju njegove prednosti u snalaženju u ličnom i profesionalnom kontekstu.
onlajn prostori u kojima dominira engleski jezik
Desinonimizacija kroz prizmu korpusne i vektorske analize kontekstualnih preferenci leksema kompjuter i računar
Koristeći elektronski korpus Serbian Web Corpus PDRS 1.0, kao i računarski alat za pretvaranje reči-tokena u vektore word2vec, u ovom radu smo analizirali primere upotrebe leksema kompjuter i računar kako bismo utvrdili stepen njihove semantičke bliskosti. Dobijeni rezultati pokazuju da pomenute imenice preferiraju načelno različita kontekstualna okruženja, zbog čega zastupamo tezu da ih ne treba smatrati istoznačnicama u savremenom srpskom jeziku. Sprovedeno istraživanje ilustruje mogućnost primene raznovrsnih kompjuterskih resursa prilikom rešavanja kako praktičnih, tako i teorijskih lingvističkih pitanja.
Sva prava zadržana (c) 2023 https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Patologija (ne)normalnog u drami Bolnica u doba revolucije Keril Čerčil
Dokumentarna drama Keril Čerčil Bolnica u doba revolucije zasniva se na psihološkim izvještajima Franca Fanona o uzrocima i prirodi mentalnih oboljenja o kojima je on ekstenzivno pisao u svojim knjigama Prezreni na zemlji i Crna koža, bijele maske, kao i na Frojdovoj studiji slučaja Danijela Šrebera, sudije lajpciškog suda koji je patio od paranoidne šizofrenije i o tome pisao u vlastitim memoarima. Drama se naslanja na anti-psihijatrijski model R.D. Lainga koji zamjera tradicionalnoj psihologiji i psihijatriji na okrutnosti u korištenju nekih terapeutskih metoda, a psihološke poremećaje uopšte smatra alternativnim načinima viđenja svijeta. Svrha ovog rada je da ponudi detaljnu analizu drame koja se bavi važnim pitanjem represije nad drugim, bilo da se radi o striktno političkoj torturi kolonizovanih naroda u Alžiru ili ličnoj eksploataciji i gušenju slobodne ličnosti kao što je slučaj u, i dalje popularnom, autoritarnom roditeljstvu.
Subject-Verb Agreement in Popular Music and its Potential Impact on Linguistic Development of Non-Native English Learners
Ovaj rad ima za cilj istražiti uticaj neslaganja subjekta i predikata u popularnoj muzici na jezički razvoj neizvornih učenika engleskog jezika. Korpus koji smo koristili u radu sačinjen je od 802 pjesme sa više od 200 miliona pregleda na Jutjubu i analiza je urađena uz pomoć deskriptivno-analitičke i statističke metode. Hipoteza istraživanja jeste da u popularnoj muzici često mogu da se uoče brojni primjeri slaganja subjekta i predikata koji odstupaju od pravila standardnog engleskog. Ukoliko se ne skrene pažnja na ovakve primjere u učionici na adekvatan način, mogli bi potencijalno da oštete lingvistički razvoj neizvornih govornika i učenika engleskog jezika. Rezultati istraživanja pokazuju da je 396 pjesama lingvistički standardno (49.37%) a 406 nestandardno (50.62%). Pjesme sa neslaganjem subjekta i predikata (181 pjesma ukupno) su izuzeto popularne sa 37 pronađenih primjera koji su zabilježili više od milijardu pregleda na Jutjubu dok je većina zabilježila između 200 miliona i preko 5 milijardi pregleda. Pronađeno je ukupno 1506 nestandardnih elemenata u analiziranim pjesmama, 417 nestandardnih elemenata se odnosilo na neslaganje subjekta i predikata. Većina se nalazila u strofama kao i uvodnim i završnim dijelovima pjesama, a pronašli smo ukupno 142 pjesma sa neslaganjem u pomenutim dijelovima. U svega nekoliko pjesama, tačnije 38 ukupno, neslaganje subjekta i predikata je zabilježeno u refrenu. Rezultati se mogu smatrati značajnim za nastavu stranog jezika kao i za proučavanje uloge popularne muzike pri usvajanju stranog jezika. Istraživanje naglašava potencijalno nepovoljan uticaj nestandarnih lingvističkih primjera na neizvorne učenike engleskog jezika i upućuje na značaj adekvatnog pedagoškog nadgledanja pri upotrebi popularne muzike kao autentičnog i interaktivnog alata u nastavi jezika. Rad postavlja osnov za buduća istraživanja na ovu temu i doprinosi boljem razumijevanju moguće uloge koju popularna muzika može da ima pri formalnom usvajanju stranog jezika.
slaganje subjekta i predikata u engleskom
neizvorni govornici i učenici engleskog jezika
Grammar and Communication: Two Language Teaching Approaches
U radu se analiziraju dve nastavne metode, gramatičko-prevodna (Grammar- Translation Method, GTM) i komunikativna (Communicative Language Teaching, CLT). Nakon kratkog istorijata i opisa dve metode, njihovih prednosti i nedostataka, sledi praktični deo, koji predstavlja osvrt na kurs poslovnog engleskog za zaposlene u poslovnom sektoru. Cilj kursa bio je obučiti zaposlene za kompetentnu poslovnu komunikaciju na engleskom, naročito usmenu. Dok bi CLT bio očigledan izbor metode za takav kurs, ispostavilo se da je polaznicima različitih nivoa predznanja bila neophodna postepena progresija od GTM ka CLT. U radu je stoga reprodukovan jedan odabir postupnih vežbanja.